Atlanten - 01.01.1907, Page 347
347 —
Grønland under Krigen 1807—14*)
Ved Provst Schultz-Lorentzen.
I.
rigen 1807—14 havde geografisk set et langt større Omfang
IV end de fleste andre Krige, Danmark-Norge havde været ind-
viklet i. Fjenden var jo England, der med sin langt overlegne
Sømagt var i Stand til ikke blot at afspærre Danmark-Norge og
stanse Rigets hele Handel, men ogsaa at føre Krigen saa langt
ud, som Rigets Interesser rakte. Herved bleve Dele af Riget, som
ellers ved deres Afsondrethed ikke let vare udsatte derfor, dragne
med ind i Krigen og kom til at lide under denne, direkte eller
indirekte. Saaledes gik det Færøerne, Island og Grønland. Vi
behøve blot at nævne Forholdene paa Island og det tragikomiske
Drama, der opførtes af Kong Jørgensen dér 1809, for at forstaa,
hvorledes Krigstilstanden viste sine Virkninger saa langt mod
Nord.
Her ville vi fortælle om de Virkninger, Krigen havde i Grøn-
land. Man kan i vore Dage forstaa, at Færøerne og Island, der
ligge saa meget nærmere og hvor private Englændere maaske
kunde have Interesse, kunde tildrage sig Fjendens Opmærksom-
hed. Men Grønland! Saa fjærnt og afsides, saa vel hyttet bag
Hav og Is. Ikke desto mindre kom Grønland, om end mere
indirekte, til at lide under den langvarige Krig, Lidelser, der
sandelig næppe have været mindre end deres, som stode midt i
Krigen.
I Grønland var dengang som nu al Handel et Statsmonopol.
Oprindelig begyndt som et Missionsforetagende, da Hans Egede
1721 drog til Grønland, og tæt sammenknyttet dermed, havde
Handelen efterhaanden emanciperet sig mere og mere som et
selvstændigt Foretagende, snart i private, men fra 1774 udeluk-
kende i Statens Hænder.
Den indfødte Befolkning, som 1805 opgjordes til Tallet 6046,
var i de snart 100 Aar, der vare gaaede siden Kolonisationens Be-
gyndelse, mere og mere bleven vænnet til europæiske Kultur-
*) Kilderne til denne Fremstilling ere foruden de citerede, af hvilke især
Gieseckes Dagbog fremhæves, kun Arkivsager, som bero i grønlandske Arkiver.