Editiones Arnamagnæanæ. Series A - 01.06.1963, Síða 21
XVII
§2.14.
breve fra verdslige enkeltpersoner (1202, 1246, ca. 1270 og 2 fra
ca. 1280), de fleste af privat karakter. Alle disse breve, med und-
tagelse af nr. 1 og 2, er kun bevaret i senere afskrifter, flere af dem
i samtids-sagaer fra det 13. árhundrede, som omtaler betydelig flere
private breve end de citerer.
2.13. Det er indlysende at private breve ikke har haft de samme
muligheder for at bevares til senere árhundreder som ábne breve
med retslig gyldighed. I original er der kun bevaret brndstykker
af eet privatbrev fra det 14. árhundrede (nr. 17 II; brugt som segl-
remme) samt et ubeskadiget fra ca. 1450 (nr. 337), jfr. endvidere
nr. 271 II, en páskrift, som muligvis har hort til et privatbrev.
Andre bevarede breve, stilet til 2. person, er af mere officiel ka-
rakter. 3 af disse (nr. 127, 169 og 211) er udstedt som ábne breve
med hængende segl, medens andre 3 en lukkede (nr. 177-179, jfr.
§ 4.2-3).
2.14. Nr. 3 i nærværende diplomsamling er en máldagi uden
diplomformularer af nogen art, men alligevel forseglet [1295-
1313] af biskop Jörundr. Xr. 4 og 5 er skrevet i Norge af lagmand
Haukr Erlendsson 1302 og 1310, og endelig er nr. 6 det ældste
daterede brev (1311) skrevet pá Island og bevaret i original. Dette
brev er af den type der er den fremherskende blandt de bevarede
breve, et ábent brev, adresseret til »alle« og udstedt af vidner.
Ældre breve af denne type, bevaret i senere afskrifter, er DI II
nr. 174 = DI VI nr. 4, dateret men uden ársangivelse (i DI henfort
til 1302), udstedt af lagmand Bárðr Högnason, som var nordmand,
DIIII nr. 7 fra 1309 samt DIVI nr. 5 fra samme dag som det oven-
for nævnte nr. 6 fra 1311. Lagmand Guðmundr [Sigurðarson] op-
træder i alle disse tre breve fra 1309 og 1311. Der er grund til at
mærke sig at der netop er lagmænd til stede ved udfærdigelsen af de
ældste nu kendte breve af denne type, en omstændighed som kunne
tyde pá at personer der beklædte dette kongelige embede har haft
en stor andel i at udbrede kendskabet til den middelalderlige brev-
form pá Island. Jónsbók (1281) er den forste islandske lov som
indeholder bestemmelser om udstedelse af breve til vidnesbyrd om
indgáede kontrakter:
Qll þau skilorð er menn gera í kvennagiptingum, ok svá ef menn kaupa
jarðir, ok fyrir hvert .vi. hundraða kaup ok meira, þá skal hvárr tveggi
gera bréf eptir kaupi sínu ok skildaga ok nefna vátta þá er við váru, stund
II — Originaldipl.