Editiones Arnamagnæanæ. Series A - 01.06.1963, Page 27
XXIII
§4.43.
(Hálsingborg 1414), samt nr. 176 (Vestenskov kirke, Lolland 1420),
der er et gældsbrev, udstedt af ham. Brevene er skrevet med tre
forskellige hænder.
Nr. 128 er transskript af et lagmandsbrev fra Hálogaland og kan
muligvis være skrevet af en islænding til trods for enkelte ikke-
islandske ord og ordformer som f.eks. lvdanda (128.4). Af ortogra-
fiske ejendommeligheder som tyder pá islandsk skriver kan nævnes
at der skrives vo for vá (ofte); heyra (128.1), keyft (128.9); demt =
dœmt (128.12). Et andet transskript af samme originalbrev fra
samme ár, skrevet i Bergen (DN II nr. 587) har i alle disse og andre
lignende tilfælde de normale norske former, hvoraf enkelte anfores
som varianter til DN II nr. 580.
Nr. 145 kunne ogsá eventuelt være skrevet af en islænding, jfr.
former som heyra (145.1), lieinganda (145.2) og flere eks. pá ei
foran ng, vor pron. (145.13). Disse tre eksempler er alle fra brevets
indledende og afsluttende originaltekst, som ogsá frembyder eks-
empler pá norske former. Disse er endnu mere fremtrædende i den
transskriberede tekst, hvis sprogform efter alt at domme har været
svenskpávirket ostnorsk, jfr. i ovrigt den fornævnte form heinganda
som forudsætter en form af hanga med e(æ), jfr. Noreen § 504 anm.
1 og SeipNsp p. 326.1
Sprogformen i 176 er ostnorsk, men med træk fra andre nordiske
sprog, jfr. Hægst. p. 136. Der er mange eksempler pá monoftonge-
ring, manglende u-omlyd og uregelmæssige bojningsendelser. Palæo-
grafisk er brevet nærbeslægtet med DN I nr. 749, jfr. en prove i
SeipPal, fig. 48, p. 123 (hvor brevets nummer vedtrykfejl er angivet
som 479). Dette brev er udstedt af ærkebiskop Aslak i 1435, og
denne er ogsá nærværende ved udstedelsen af nr. 176. Det bemær-
kes dog at medens nr. 176 anvender þ bruger DN I nr. 749 th.
4.43. Nr. 137 er et transskript skrevet i Bergen 1409 efter et is-
landsk brev fra samme ár (nr. 136).
Det islandske brevs sprogform er nogenlunde bevaret, men nogle norvagis-
mer er trængt ind. Sáledes f.eks. hefir (136.9,12) : hafr (137.10), hafur
(137.13). - löghman (136.4): laghmann (137.6). - sam (136.2) : saghum
(137.4). — leggiazt (136.12): leggiast (137.13). — Desuden bemærkes, at der
1 Om nr. 145 samt nr. 174 (jfr. § 4.44), 180 (jfr. § 4.45), 189 (jfr. § 4.47) og 294
(jfr. § 4,53) siger M. Hægstad at de er skrevet »paa heimenorsk maal (millomnorsk),
til deils paaverka av svensk« (Hægst. p. 135).