Bibliotheca Arnamagnæana - 01.10.1960, Side 52
40
sågesatsen (C foljer B). Ovan har ju påpekats en tendens i grupperna
Ab och B att inskjuta sådana fortydligande satser.
De tre fallen av overensståmmelse mellan Ab och C mot Aa (och B)
kunna också mycket val sågas ståmma med och forklaras ur det givna
stemmat. I ett fali år tydligen Ab identisk med *A, medan ett ord saknas
i Aa. Det gåder:
83r 23: epter; Aa: ad Jlluge; Ab,C: nu ad Jlluge; B: nu ad.
Ett fali (83r 1-2) utgores av interpolation av en sågesats (på olika
stållen i texten), vilken otvivelaktigt gjorts sjalvståndigt i Ab och C.
Det tredje fallet ar:
77v 29: uar hann pdå haunndum tekinn; Aa: og haundum tekinn; Ab,C: og hand-
tekinn; B: og hann handtekinn.
Hår har en obetydlig åndring gjorts av texten i *X av både Ab och
*B, varefter *C åndrat *B:s låsart, så att den blivit exakt identisk med
Ab: s.
Det ena av de två fail, dår Ab=B samtidigt som Aa=C år sådant,
att det endast med svårighet kan forenas med det supponerade stemmat.
Det gålier:
72v 20: ok launa per suo pat happ at pik hennde; Aa,C: ad launa pier happ petta
sem pier tilfiell ad forda bami Signyar modur minnar dauda; Ab,B: ... ad forda
barni pessu dauda.
Det skulle ju vara något egendomligt, om både Ab och *B (eller Aa
och *C) oberoende av varandra åndrat låsarten i *X på exakt samma
sått. Men någon annan utvåg ur svårigheten ges nåppeligen. Det synes
mig något troligare, att åndringen gjorts i Ab och *B. Det andra fallet
av denna art år mindre problematiskt:
75r 12-13: uæri of sdgum sagt fra herdi um uaugst hans ok uænleik; Aa: synest
mier ofsogum sagt af pui; Ab,B: synist mier ofsogum af pier sagtt; Ca: synest
mier ofsogum sagt af pier Hordur og vm atgiorfi pyna sem ek hefe spurtt; Cb:
... sagt af pvi er eg hefe umm atgiorvi pina spurt; 840: ... sagt af pvi (harpå
folja orden pier mune vel hent).
Hår forefaller det mig naturligast att anta, att Ab:s och B:s låsart
år den ursprungligare, vilken också återspeglas i Ca, medan Aa och
mojligen åven Cb fellåst pier som pvi. Cb har på så sått också kunnat
något forbåttra den tåmligen klumpiga efterfoljande interpolationen i
j