Bibliotheca Arnamagnæana - 01.10.1979, Page 95
73
med den oversættelse der kendes fra I, eller om I og II bygger på helt
forskellige oversættelser? Begge teorier har været fremsat:
Uden angivelig grund gør Andrea van Arkel det - vel også ved første
øjekast mest nærliggende - synspunkt gældende at II repræsenterer en
anden oversættelse end I (1977 p. 14). Hun synes at have overset at
Didrik Arup Seip (1949 p. 27ff.) tværtimod argumenterer for at der må
være en vis berøring mellem tekstgrupperne I og II. Ifølge Seip findes
der i samtlige de tre homilier i Gammelnorsk Homiliebog hvortil
Gregor er kilde bevis på at forfatteren har kendt og benyttet den Gre-
goroversættelse som foreligger i AM 677, 4° (og til dels i Sth. 15, 4°).
Beviset består i verbale ligheder som vanskeligt kan tilskrives blot en
fælles latinsk kilde (bl.a. nogle tilfælde af fælles fejl i forhold til
latinen), og p.gr.a. lighedernes talrighed anser Seip det kun for
nødvendigt at give et enkelt eksempel, en formodet fejloversættelse af
et bibelcitat i Gregors 34. evangeliehomilie: Curre, et loquere ad
puerum istum, dicens: Absque muro habitabitur Jerusalem (Zach.
2,4) PL 76 1255A. Det gengives i AM 677 med Rendo oc feg fveini
pejfom at hierufalem mon evpafc 65,1-2 (~ Sth. 15, 4“ ReNpu oc feg
fvéini pejfom at ierufalem mon éypafc 42v6-7) og i AM 619 med
Renn pu aptr ok fæg fvæini peffum at øydaz man Iorfalaborg 140,34-
35 (~ AM 237 a Renn pu aftr. oc feg fveine pejfom at eypafc mon
Iorfalaborg 165,7-8). Såfremt den rette tydning af Zacharias-citatet er
at Jerusalem skal bebos uden omgivende mur (fordi der er så mange
mennesker og dyr) - og det er det sandsynligvis, jf. Bibelen i
kulturhistorisk Lys bd. 5 p. 633f. -, og såfremt vn. eydask kun kan
betyde ‘at tømmes/ryddes’, ‘at blive forladt’, ‘at blive tilintetgjort/øde-
lagf, ‘at blive forødt’ eller ‘at blive gjort virkningsløst’ (jf. Fritzner
eyda) - og det kan det vist nok kun, Den Amamagnæanske Kommis-
sions Ordbogs samlinger synes ikke at indeholde belæg på andre
betydninger af ordet end de af Fritzner opgivne så må man medgive
Seip at der i oversættelserne foreligger en misforståelse af det på-
gældende bibelsted (som sigtende til Jerusalems ødelæggelse). Og
eftersom denne misforståelse er fælles for begge tekstgrupper er det
nærliggende med Seip at konkludere at forfatteren af Mikkelsdagspræ-
dikenen i II har haft en Gregor-oversættelse ved hånden som indeholdt
den fejl man finder i I, d.v.s. et forlæg for I. Eksemplet er imidlertid
lidet velvalgt, idet den fælles misforståelse af Zachariascitatet kunne
tænkes at skyldes at to oversættere uafhængigt af hinanden øste af