Bibliotheca Arnamagnæana - 01.10.1979, Page 99
77
lat. Qui vero in se minora cognoscit, aliis majora non invideat, quia
et supemæ illæ distinctiones beatorum spirituum ita sunt
conditæ, ut aliæ aliis sint prælatæ PL 76 1254A-B
I en fa Iltet hever af. aovynde haN eige baN ef meira hever. buiat fu
ef gréin heilagra engla a himne at ab rer ero aobrom éobre oc
aofyndar enge aNan b 42r 18-21
II En fa er fåt hefir ok bo noccot i finni atfærb af engla eptir-
likingo. ba ofunde hann æigi bann er flæira hefir .. . f>vi at engi
ofundar annan bæirra er å himnum ero bo at æigi fe bar aller
iafner a 140,2-4+7-8
(atter en gang synes I og II at indeholde et fælles supplement
i forhold til latinen (oc aofyndar enge aNan / byi at engi
ofundar annan basirra . ..), som det vel må være nærliggende
at tilskrive én og samme person. - Hele sekvensen i Ila p.
140,2-15 er tilsyneladende en sammenstykning - med en del
tilføjelser og gentagelser - af forskellige partier i latinen og
indeholder i øvrigt endnu en sætning som også I har, men
hvortil det er vanskeligt at finde en præcis parallel i latinen:
(lat. Sic quippe in illa summa civitate specialia quædam
singulorum sunt, ut tamen sint communia omnium; et quod in
se ex parte quisque håbet, hoc in alio ordine totum possidet PL
76 1255B-C ~)
I (En fva ero furner hluter ser hveriom eignaber i himna borg. at
bo eignefc aller aU faman. oc bat ef hveR éignafc i sér fumt. bat
eignafc haN allt i aobrom.) buiat hveR fagnar aNarf dyrb b
42v(15-)17 ~
II hældr fagnar bar bo hværr annars dyrb fem finni a 140,8-9
(Også dette kunne vel tale for en berøring mellem I og II).
lat. et tetigit os meum (Isai VI, ... 7) PL 76 1254B
I oc brå haN bui amuN mér oc mælte, betta fnart varrar binar. oc
mon hréinafc fynb bm b 42r26-27
II ok brå hann byi å mun mér ok mælte. Detta com vib varrar
binar til bef at fyndir binar ræinfefc a 140,25-27
(denne fælles tilføjelse, der afrunder bibelcitatet, men er tem-
melig overflødig i sammenhængen, kunne dog være tilfældig i
betragtning af at I og II også på forskellige steder kan sup-
plere bibelcitater i forhold til det latinske forlæg, jf. ovenfor).