Bibliotheca Arnamagnæana - 01.10.1979, Page 122
96
val4. Der er ingen eksempler på sammenfald af dette fonem og i-
omlyd af langt /a/ ‘æ’. U-omlyd af kort /a/ findes i hogg vbl2, der
eventuelt kan læses hogg, idet håndskriftet er utydeligt det pågældende
sted. U-omlyd af kort/a/ ved bevaret/u/ angives ikke i mala/vaxtu[m]
vb2-3 og rettarum vb5. Vokallængde angives ikke.
Konsonantlængde angives med dobbeltskrivning af konsonanten i de
fleste tilfælde, men enkelte steder er længden ikke angivet, f.eks. ein
ra5, han rbl3, saklaus va9, beidiz valO. Foran /d/ og/t/ skrives snart
T, snart il’, tilsyneladende regelløst: skilt ral / skiilt ral3, Vald rbl4,
fegngilldi vblO. Et påfaldende træk i denne forbindelse er ordet bæk
vb5. Det kan ikke afgøres om kapitælen angiver længde og prikken er
redundant (lig bærr) eller om prikken angiver længden og kapitælen er
redundant (lig bæRR). Under alle omstændigheder er der tale om et
andet system for længdeangivelse end den omtalte dobbeltskrivning2.
Der foreligger fremdeles den mulighed, at prikken ikke er grafisk
relevant. Materialets omfang hindrer sikre afgørelser.
Af morfologiske træk kan nævnes, at mediopassiv i 3. pers. sg.
skrives ‘z’ i beidiz valO, af rokiz val4 og hefniz val6, mens det i 3.
pers. pi. skrives ‘zt’ i ryskiazt vbl3 og bæriazt vbl3-143.
Ud fra palæografiske overvejelser må man slutte, at fragmentet er
blevet til før år 1300. Palæografisk er der intet til hinder for at datere
fragmentet helt tilbage til Magnus Lagabøters Landslovs vedtagelsestid
- 1274. Det kan dog ikke være resten af originalhåndskriftet, fordi
skrivemåden slikan æyri (Verso b 6-7) må være en sekundær læsefejl i
forhold til hovedredaktionens konungs sakaræyri.
Visse fænomener placerer teksten geografisk som norsk. Inden for
ortografien er det skrivemåden æyri vb74. Væsentligere er dog måske
de følgende fonologiske karakteristika: Den grafiske adskillelse mellem
/æ/ og /ce/ som var ophævet i islandsk før fragmentets og tekstens tid5,
2 Didrik Arup Seip, Palæografi, Nordisk Kultur XXVIII:B (Sholm, Oslo, Kbh. 1954)
p. 80.
3 Didrik Arup Seip, Norsk språkhistorie til omkring 1370 (2. utgave, Oslo 1955) p.
203.
4 Jfr. dog Seip, Språkhistorie p. 148, Palæografi p. 78f.
5 Hreinn Benediktsson, Early Icelandic Script (Rvik 1965) p. 62, samme, “Islandsk
språk” Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder VII (Kbh. 1962) sp. 488.