Bibliotheca Arnamagnæana - 01.06.1977, Page 176
172
och Objekt framstår hon i denna scen som ambivalent skildrad,
d.v.s. som på en gang “god” och “dålig”. Detsamma galler Skirnir,
som spelar hjåltens roil men likvål gor det med så många overskri-
delser av vedertagna normer, att publiken omojligen kan ha upp-
fattat honom som entydigt god utan snarare som ett slags ko-
misk Loke-gestalt.
3.7.1. Efter inledande fraser, som understryker att Skirnir var-
ken år alv eller van eller asason (och således en tvetydig figur), in-
leder han sitt frieri med att erbjuda Gerd elva gyliene åpplen
(“Epli ellifojhér hefi ec, algullin”) som pris for att hon skall skånka
Frej sin karlek. Detta erbjudande år på en gång korrekt och ofor-
skåmt enligt fornnordisk frieri-praxis. Korrekt såtillvida att frie-
riet faktiskt i stor utstråckning betraktades som en ekonomisk trans-
aktion. Oforskåmt såtillvida att priset både år lågt och for burust
framfort. Gerd handlar alltså enligt islåndska moralbegrepp riktigt
når hon med indignation avvisar budet: “Epli ellifojec pigg aldregij
at mannzcis munom” etc.
3.7.2. Hårnåst erbjuder Skirnir en betydligt mer vårdefull kle-
nod, ringen Draupnir: “Baug ec pér gefjpann er brendr var/med
ungom Odins sy ni”. Denna ring, som var nionde natt avlar åtta
likadana ringar, år inte bara en symbol for omåtliga rikedomar
utan också en symbol for forsoning mellan gudarnas vårld och
“det andra landet” (Hel/Jåtte-vårlden), eftersom den (som Skirn-
ir också antyder) en gång offrades av Oden på Balders bål, men
dårefter såndes tillbaka av Balder från Hel till Asgård23. Når
Gerd också denna gång vågrar, nu med hånvisning till hennes
egen faders rikedomar, handlar hon fortfarande som det ågnar och
anstår en islåndsk hovdingadotter. Men hennes svar visar samtidigt
att varje forsok till ekonomisk handel år meningslos, och Skirnir
måste dårfor gripa till nya metoder.
3.7.3. Nåsta forsok består i att hota henne till livet med det
magiska svårdet. Också detta hot avvisas med forakt, och Gerd
har dårmed ytterligare bevisat sitt vårde på den fornislåndska
åktenskapsmarknaden. Hon spår, att det stundar till strid mel-
lan Skirnir och hennes far, Gymir. Skirnir hotar visserligen med att
Jfr. Gylfaginning, kap. 49; de Vries, Altgerm. Religionsgeschichte, par. 394.