Bibliotheca Arnamagnæana - 01.06.1977, Page 277
265
Heldigvis er det ikke nødvendig å ha den definitive løsningen på
dette dateringsproblemet, for å kunne drøfte den detaljen jeg vil
ta opp her:
For meg synes det nærliggende å tenke seg at tilnavnet mann-
vitsbreJcka i Landnamabok kan være lånt fra enten Laxdæla eller
Eyrbyggja — og det spiller liten rolle, for det som er mitt poeng,
hvilken av de to man velger. Jeg vil gjette på at navnet først er
kommet inn i form av en marginalnotis i et håndskrift av Land-
ndrna — og at det opphavlig bare tilhørte Jorunn Ketilsdottir;
men at så en seinere avskriver også har ført det over på ÅstriSr
MoSolfsdottir — fordi de to kvinnene stod så nær hverandre i ho-
vedteksten. I neste omgang må da tilnavnet mannvitsbrekka også
være blitt ført inn det andre stedet der ÅstriQr MoQolfsdottir om-
tales, på grunn av sitt giftermål (Sturlubok-versjonen kap. 284).
En slik eventuell ‘marginalnotis’ trenger ikke nødvendigvis ha
stått i Sturla Dorharsons ‘originale’ Sturlubok — men iallfall (der-
som gjettingen har noe for seg) i et håndskrift som har ligget til
grunn for Hauksbok — og likeens i et håndskrift bakom den Sturlu-
bok-teksten vi nå kjenner, i avskrift fra det 17. århundret.
Naturligvis er det ikke råd å ‘motbevise’ at det kan ha funnes
to kvinner på Island, i samme del av landet og på noenlunde sam-
me tid (omkring 900), og med det samme tilnavn. Det kunne ten-
kes at ÅstrlSr MoSolfsdottir, som vel må være den yngste av dem,
har fått sitt tilnavn ved ‘oppkalling’ fra den eldre, Jorunn; men
tekstene gir ikke noen som helst antydning om det. Derimot har
jeg her prøvd å gi en mulig forklaring av hvordan navnet i tekst-
tradisjonen kan være blitt ført over fra den ene til den andre av
dem. Om forklaringen kan aksepteres, vil den kunne vise en ganske
liten detalj i utviklingen av Landndma-teksten fram til den ut-
formingen den etterhvert fikk på 1300-tallet.
Siterte sagatekster (oversettelser)
Landnamabok, hoc est: Liber originum Islandiae, utg. og overs. av Hannes
Finnsson. Kbh., 1774.
Le Livre de la colonisation de l'Islande (Landnamabok), trad. de Régis Boyer,
Paris, 1973.